Ned!
Hei.
Kan du høre meg?
Kaptein David Ward, den britiske hæren.
Hva heter du?
Michael Lundberg.
- Og hvor kommer du fra? - Danmark.
- Hva er din rang? - Major.
Jeg vil snakke med kona mi.
Ja, selvfølgelig. Hvordan ble du behandlet i leiren?
- Jeg er i live. - Ja. Du var heldig.
Hadde du noen kontakt med de andre fangene?
- Hva mener du? - Du må ha sett de andre fangene.
Beklager, men jeg har noen bilder av savnede jeg vil du skal se på.
Det er ikke-briter også.
Vi vil bare vite om du har sett noen av dem.
Nei. Beklager.
- Du har aldri sett dem? - Nei. Beklager.
Takk for det. Se å få hvilt deg nå.
- Det fortjener du. - Takk.
Michael, fy søren, så godt det er å se deg.
l like måte.
Jeg vil snakke med kona mi. Hvorfor får jeg ikke det?
Har det skjedd noe med henne?
Vi trodde dere var døde alle sammen. Du er erklært død.
Er jeg?
Vi visste jo bare at dere hadde styrtet.
Nå ...
Hva står det på gravsteinen min?
Bare det ikke er Jannik som har skrevet det.
Opp og stå nå. Hvorfor er du full?
- Det er du som er full. - Du virker da full.
Det er Sarah. Ja ...
- Jeg skal ha den! - La være. Jeg skal kaste den.
Kast nå, kom igjen!
- Natalia, hva skjedde? - Hva gjorde du mot henne?
Du er så lettlurt!
Hva er galt?
Hei, pappa.
- Ikke gråt nå da. - Nei, det gjør jeg ikke heller.
- Hei, lillebror. - Hold kjeften din.
Hvem kommer først? Jeg kommer først!
Pappa, kom, så skal du se kjøkkenet.
- Kom nå, fort! - Se hva vi har laget til deg.
- Jøss ... Hvem har gjort det? - Jannik og de tre små grisene.
- Er det ikke flott? - Har Jannik gjort det der?
Ja, og noen håndverkere.
- Er du sulten? - Nei takk.
Hva skal du?
Hva skal han?
Hva skal vi?
Kan vi ikke ligge litt her på senga alle sammen? Bare litt?
Kom her.
Hvor lenge skal vi ligge her?
Bare bli liggende litt til.
Kan jeg få gå ned og se på TV?
- Kan du ikke bli her litt lenger? - Ok.
- Er far død igjen allerede? - Han sover bare.
Man kan da ikke dø flere ganger, hva?
- Det kan man da godt. - Det kan man ikke, det.
- Hei, Michael. - Har du to minutter?
Selvfølgelig. Vi går på kontoret. Bare fortsett her.
- Holder du ut? - Ja, ja.
Allentoft, jeg var ikke alene i leiren. Jeg så Niels Peter.
Vi satt i samme leir.
Jeg trodde ikke du hadde kontakt med andre.
Men det er selvfølgelig bra du kommer på det nå.
Ja ...
Vi satt i samme leir.
Jeg ...
Det kan selvfølgelig være vanskelig å huske akkurat hva som skjedde.
Sett deg ned, Michael. Sett deg ned.
Michael ...
Når vi vet hva som skjedde, skal jeg sørge for at det kommer videre.
Så ta det med ro og gi deg selv litt tid, ok?
Så kommer hukommelsen tilbake.
Da braker det løs!
Jeg er bedre til det enn jeg trodde.
Takk for at du har tatt deg sånn av Sarah og jentene.
- Selvfølgelig. - Jeg mener det. Jeg er stolt av deg.
Ja, ja, men selvfølgelig ...
Det ga jo plutselig mening på en eller annen måte.
Jeg vil spørre om noe, og jeg vet at det er sykt.
Men det er ok hvis dere har det. Har du vært sammen med henne?
- Hva? - Med Sarah?
Jeg kan tilgi dere hvis dere har det. Jeg vil bare vite det.
Dere trodde jo jeg var død.
Ja, men det har vi ikke. Selvfølgelig har vi ikke det.
Hvis ... Michael, for faen ...
- Jeg kan godt tilgi dere ... - Det har vi ikke.
- Hvorfor tror du det? - Dere er som forelskede tenåringer.
Hvem har alltid vært drittsur for at jeg ikke tålte henne?
Og nå som jeg finner ut hvorfor du syns hun er fin eller deilig, -
- er det også galt? La være med å si sånt, da.
Hun er altfor gammel for meg også.
Nå, skal vi ..?
Tobias, han er dum. Men Arnold er snill. Han slår slett ikke.
Bare de små guttene. Men ikke jentene.
Han er den beste i matte. Og så har han en hund med store ører.
- Jeg husker bare ikke navnet. - Elefant.
Det er vel ikke en hund. En elefant er jo ikke en hund.
- Det var bare for moro skyld. - Men det er jo ikke morsomt, hva?
Sitte og si sånne teite ting ... Hva?
Michael, slapp av.
Det er ok. Ikke vær redd.
Ikke vær lei deg for det heller.
Jentene har blitt glade i Jannik, hva?
Han sa at han har sovet her noen ganger.
- Ja, et par ganger. - Har han sovet her?
Nei, selvfølgelig har han ikke det.
Det kunne jo tenkes at dere hadde funnet sammen ...
- Dere trodde jo jeg var død. - Nei, det kunne jeg ikke.
- Dere ser da søte ut sammen. - Nei, gi deg.
- Har du vært sammen med ham? - Michael, gi deg.
- Du har vært sammen med ham. - Michael, det var ikke noe.
Vi ga hverandre et kyss. Vi var bare forvirret.
- Hva mer? - Ikke mer enn det.
Slipp meg ...
Slipp meg!
Slipp meg! Slipp ...
Hva pokker er det med deg? Er du helt hjernedød?
Dere er sinnssyke! Alle sammen! Sinnssyke!
Jeg kan ikke ...
Ikke vær redd for meg.
Du er fin på håret, hva? Har mamma ordnet det?
- Det har Natalia. - Har du ordnet det?
Ja.
Hør her. Ikke vær redd for meg.
- Ok? - Nei.
Unnskyld at jeg begynte å rope og gjøre dumme ting.
Jeg elsker dere. Veldig høyt.
Begge to.
Natalia ... Ikke vær lei deg, ok?
Ikke gråt, ok? Jeg vil at du skal være glad.
Vi skal ha det godt alle sammen, ikke sant?
Lov meg at dere er glade begge to.
Hva er hvitt når man kaster det opp og gult når det faller ned igjen?
- Egg. - Egg.
- Har jeg fortalt den? - Ja, minst 100 ganger.
Ikke 100 ganger, vel?
- Skal jeg gynge deg? - Ja, skikkelig artig.
Michael?
Vi må snakke om dette.
Kan du ikke fortelle meg hva som har skjedd?
- Det har ikke skjedd noe. - Nei, gi deg nå.
Vil du ikke bare fortelle meg litt? Vil du ikke prøve å fortelle litt?
Det er jo ikke noe å fortelle. Jeg satt i et mørkt rom. Og tenkte.
Jeg tenkte på dere. Og jeg tenkte på den gangen vi gikk fra hverandre.
Og jeg kjørte til leiligheten din for å si unnskyld.
Men du ville ikke slippe meg inn.
Kom inn.
- Ditte. - Michael.
Jeg er glad dere ringer, selv om det ikke er noe nytt.
Så lenge vi ikke hører noe, er det jo fortsatt håp.
- Vil du ha litt kaffe? - Ja takk.
Takk skal du ha.
Jeg ... Jeg så Niels Peter der nede. Han var der nede.
- Har du sett ham? - Vi satt fanget i samme leir.
Hvorfor kom han ikke hjem sammen med deg?
Han ble flyttet til en annen leir.
Da er han jo fortsatt i live.
Ja, det ...
Altså, da han ... Han ble flyttet til en annen leir, -
- men sist jeg så ham var han i live. Han skal nok klare seg.
Vil du ikke ha et kakestykke?
Vi satt jo sammen lenge, og han fortalte meg om Gustav.
Og deg selvfølgelig også. Han fortalte alt mulig.
- Du kjører opp. - Jeg bestod ikke.
Nei, det sa han også, at det ...
- Han var veldig stolt av Gustav. - Han ville ha ei jente.
Men siden Gustav kom, har han ikke vært til å skyte igjennom.
Unnskyld ...
Hei. Det er Solvej. Og det er min brors kone Sarah.
- Hei. Kom inn. - Takk.
- Sånn. - Ser jeg ok ut?
Du ser fantastisk ut. Bli med inn.
Hei. Det ... Det er Solvej, og det er min far og min mor.
- Broren min Michael. - Natalia se på TV.
Og det er Camilla som har bursdag.
Tusen takk.
Vi har nettopp møtt hverandre, så det er litt underlig ...
Det er da kjempehyggelig. Skjønt.
- Hvor er toalettet? - Ovenpå. Jeg skal vise deg.
Skal du pisse igjen?
Bare pakk den opp.
Hvor har du møtt henne?
På Det Kongelige Bibliotek. Hva tror du selv? På en bar.
- Nå ... Hun ser ... - Hun virker da veldig søt.
- Hun ser fin ut. - Ja, skjønn.
Det er jo ikke rasjonelt når man er i krig, ditt kålhue!
l dag må folk ha krisehjelp bare sykkelkjeden faller av, jo.
Det er soldater, for pokker. De er trenet til det.
Man er jo ikke trent til å se folk bli skutt fordi man er soldat.
- Hva tror du de er trent til da? - Ja, men altså ...
- Det betyr ikke at det er hyggelig. - Det har Solvej rett i.
Var det hyggelig, ville jo alle gjøre det, og da var det ikke hyggelig.
Slutt opp, Natalia. Spis maten din.
- Gi meg den. - Jeg er ikke sulten.
- Spis opp først. - La dem få se på TV da.
- Camilla har spist alt sitt. - Så har hun fått den beste dukka òg.
- Spis maten din, forstått? - Du bestemmer ikke en dritt her.
Kunne du ikke bare fortsette med å være død?
Natalia!
Hvorfor må det gå ut over meg?
Du er bare sur fordi mamma heller vil knulle med Jannik enn med deg.
- Hva er det du sier? - Du og Jannik knuller jo hele tida.
- Stopp nå. - Fy, for helvete.
Hun aner ikke hva hun sier. Gi meg tallerkenen din.
Det stemmer ikke.
Dette er for dumt.
Hun er bare sint.
Hvor lenge var du i lndia, Solvej?
- l fire måneder. - Red du på elefanter?
Dette er jo helt sykt.
- Var dere nordpå? Det er vakkert. - Nei, det nådde vi ikke.
Din lille drittsekk. Hva pokker innbiller du deg?
Jeg hadde glemt at jeg har en annen avtale. Takk for i kveld.
Sett dere ned. Sett dere ned, det er Camillas fødselsdag.
- Det er ikke noen grunn til å gå. - Nå får du holde opp.
Ti stille. Du vet da ikke hva Natalia har sett eller ikke sett.
Vi har det vanskelig alle sammen. Det er Camillas fødselsdag.
- Ja, det er det. - Ja, og nå spiser vi bløtkake.
Mamma! Mamma!
- Mamma! - Hold kjeft!
- Hvorfor sover dere ikke? - Jeg får ikke sove.
Det har vært den verste fødselsdagen i hele mitt liv.
Vi holder en ny en.
Det lover jeg.
Hva med deg, lille venn?
Unnskyld for det jeg sa.
Hvorfor sa du det?
Pappa er så dum. Jeg vil mye heller ha Jannik her enn pappa.
Det vil jeg også.
Pappa skal nok bli god igjen.
Michael ...
Du skal bare dra deg vekk!
Mamma!
Gå opp på rommet, nå! Gå opp!
Vær så snill og slutt opp.
Vet du hva jeg har gjort for å kunne være hos dere?
Du fatter ikke en dritt. Dere er så jævla likeglade. Jeg dreper deg!
Skal jeg drepe deg? Nå dreper jeg dere faen meg alle sammen!
Jannik? Michael har gått amok! Skynd deg!
Kom ned, jenter, kom ned ...
Jeg skal ha politiet.
Jeg dreper dere faen meg alle sammen!
Unnskyld, unnskyld, unnskyld ...
Ikke gråt, vi skal nok klare oss ...
Jeg dreper dere faen meg!
Sarah? Sarah?
- Lillebroren min ... - Jannik ...
- Hva faen gjør du, Michael? - Skal vi snakke om det alle sammen?
- Sarah, gå utenfor i bilen. - Gå opp på rommet deres igjen!
Slutt med det der ...
- For svarte! Michael! - Sarah .. ! Gå opp igjen!
Ta bilnøklene.
Kaller du det et slag? Kaller du det et slag ..?
Michael, Michael ...
Har du ringt etter purken? Hva? Har du ringt etter purken, hva?
Har du ringt etter purken? Har du ringt etter purken?
Selvfølgelig har jeg ikke ringt etter purken. Din idiot!
- Det har ikke skjedd noe. - Stopp. Bli stående.
Jeg sier jo at det ikke har skjedd noe. Stikk med dere nå.
Bli liggende!
Faen, han har tatt pistolen min!
- Kast pistolen ... - Kast den!
- Kast pistolen! - Kast pistolen, Michael.
- Så skyt meg. - Kast den nå!
- Kom igjen! - Kast den!
Hold kjeft!
Kom igjen! Dere blir belønnet for det, kom igjen.
- Michael, kast pistolen. - Kom igjen!
- Kast pistolen. - Hvem faen er dere?
Hvem faen er dere?
- Michael, for min skyld ... - Kom igjen, skyt meg nå. Kom igjen!
Kom igjen, skyt meg nå!
- Legg fra deg pistolen! - Kast den!
- Ned på magen, begge to. - Ned på magen.
Ned på magen. Michael, kom, ned på magen.
- Ned på magen? - Kom ned med deg!
- Legg deg ned nå. - Ned på magen med deg!
Armene ut til siden!
Og håndflaten opp.
- Den andre armen også, kom igjen. - Helt stille, helt stille.
- Hei. - Hei.
Fy til rakkeren ...
Han får ikke særlig lenge.
Han har aldri vært straffet før, og har en pose med medaljer.
Dette er jo helt sykt.
Oi, jeg må passe på at jeg ikke karter her inne.
- Kom, la oss rydde opp dette. - Ja.
La oss kaste ut dette.
Jeg vil alltid elske deg. Det er den eneste sannheten.
Livet er verken rett eller galt, godt eller ondt.
Men jeg elsker deg. Det er det eneste jeg vet.
Michael Lundberg, du har besøk. Hun venter utenfor.
- Hei. - Hei.
Besøk 00412.
Skal vi gå en tur, eller skal vi sitte litt, eller ..?
- Ok. - Gå en tur?
Ja.
- Har du klipt deg, eller? - Nei.
Jeg har på meg mascara.
Å ja.
- Det kler deg. - Takk.
Det er fra jentene.
- Hvordan har de det? - De har det fint.
Hvordan har mamma og pappa det?
Michael?
Jeg vil vite hva som skjedde mens du var borte.
Nei, det vil du ikke.
Det raker ikke deg eller noen andre. Det er mitt problem.
Hvis du ikke forteller meg det, ser du meg aldri igjen.
Noensinne.
Jeg kan ikke.
Jo, det kan du.
Han hadde en liten gutt ...